Bolje da me ne guraju na njega,
jer ću ih udariti u zube.
Pa, mislim, ako oni...
Čovjek iz interne kontrole koji napada
Billy Grahama je Rosenberg.
Mora ga se maknuti.
Nije me briga koja je priča.
Išao je na televiziju.
Nisam. Već sam naredio Connallyu,
idemo na Chandlersa,
na svakog posebno, na sve zajedno,
njihovi porezi započinju ovaj tjedan.
Svaki od tih kučkinih sinova.
To je nešto s čime možemo srediti Teddya ili...
Da.
Ili Kennedyev klan.
Morat ću to staviti u Colsonove ruke.
I htjet ćemo ići s time.
Kontroverzni dan u politici.
FROST/NIXON
Uhićen čovjek koji je pokušao provaliti u kancelarije
demokratskog nacionalnog odbora u Washingtonu je zaposleni
u kampanji predsjednika Richarda Nixona.
On je jedna od petoro osoba uhićenih u uredima.
On je i savjetnik za kampanju.
Suđenje je počelo danas za pet provalnika.
John B., bivši savjetnik Bijele kuće svjedoči da je predsjednik
Nixon znao za zataškavanje u Watergateu.
U jednom trenutku se sjećam da mi je predsjednik rekao da
čuvam spisak novinara koji nam prave probleme jer ćemo im
otežati život nakon izbora.
Pročitano 245 stranica izjave karakterizirajući predsjednika koji
se lako razbjesnio nad ratnim protestantima i političkim zavjerenicima.
Prikazao je veliku lepezu prekršaja, uključujući prisluškivanja novinara.
Plan Charlesa Carslona da upadnu u institucije Brooklyna.
I špijuniranje senatora Kennedya i drugih demokrata.
Zloupotreba sile je osnova terora, ali zastrašavajuće strane toga
će zamrznuti društvo.
Danas je predsjednik prihvatio ostavke tri najbliža pomoćnika.
Otišli su H.R. Holdeman, šef osoblja.
John Erlihman, ključni politički savjetnik.
Žalbeni sud je izglasao o kontroverzi. -Koja je presuda?
Naređuje se predsjedniku SAD da preda trake.
Bijela kuća je danas saopćila da je sada sigurna u ostavku predsjednika.
Ovo su bez sumnje posljednji sati 37. predsjednikovanja SAD.
Ovo je povijesni dan,
i prvi put da je predsjednik dao ostavku u 200-godišnjoj povijesti.
vidite Bijelu kuću,
i tamo će se za koji trenutak Nixon pojaviti pred ljudima.
Možda i posljednji put kao predsjednik.
15 sekundi, predsjedniče.
Pet, četiri, tri...
Dobra večer, ovo je 37. put da vam se obraćam iz ovog kabineta.
Gdje su donijete mnoge odluke koje su oblikovale povijest naše nacije.
Sjećam se gdje je točno bilo. Moj otac je zvao i rekao da upalim TV.
Da Richard Nixon pada.
Bio sam kod kuće sa prijateljima, gledali smo TV, i kao i ostali,
zalijepio sam se za saslušanja odbora i iz noći u noć i napokon
je došlo do ovoga.
Stoga, dajem ostavku kao predsjednik, i to sutra u podne stupa na snagu.
Umjesto zadovoljstva koje sam mislio da ću osjetiti, osjećao sam se sve ljuće
jer nije bilo priznanja krivice, nije bilo isprike.
Znao sam da ću jednog dana biti dio tima
koji će sastaviti tu ispriku.
Želja za napuštanjem mjesta prije kraja mandata
se nalazi u svakoj pori u mom tijelu.
Nikada nisam odustajao.
I da će taj tim voditi čovjek bez ikakvih političkih uvjerenja,
i koji nikada nije ni glasao.
Ali je imao prednost nad svima nama. Razumio je televiziju.
I sada iz Australije, David Frost.
Hvala vam.
Dobra večer, i dok su oči svijeta uprte u Bijelu kuću, ovdje
u Australiji su provalnici provalili u tvornicu mesa u Brisbaneu i ukrali
su tonu svinjskih kobasica.
Policija Qeenslanda traži muškarce u dugim, tankim autima za bijeg.
Moj prvi gost večeras...
Mi iz Nixonovog tabora nismo znali o Frostu više od toga da
je bio britanski komičar sa reputacijom playboja,
da je imao talk show u SAD koji je dobio neke nagrade, ali nije bio
prihvaćen, pa se odustalo od njega.
Otišao je u Australiju,
gdje vjerujem da je bio kada je predsjednik dao ostavku.
Dobra večer, dođi da vidiš ovo. Nixon napušta Bijelu kuću.
Uživo? -Da.
Koliko je sati u Washingtonu? -Devet ujutro.
Zašto ne pričeka, šest je ujutro na zapadnoj obali, pola publike spava.
Njegovi posljednji trenuci kao predsjednik. Trenutak kao nijedan drugi.
Ovo će se emitirati širom svijeta.
Sjećam se njegovog lica, kako gleda kroz prozor.
Ispod je bio narod Amerike koji je slavio, navijao.
Delikventi, hipici, lutalice, isti ljudi koji su me pljuvali kada sam se
vratio iz Vijetnama.
Riješili su se Richarda Nixona, njihove Babe Roge.
STUDIO LONDON VIKEND TV DVA TJEDNA KASNIJE
Što je toliko važno da nije moglo pričekati? -Imao sam ideju.
Za razgovor. -Ribu i krumpir, molim.
Sada je prekasno, pozvao sam njegove ljude. Grah, grašak i janjetinu.
Dao sam ponudu. Ako osoba pristane, krupna je zvjerka koja se kreće
u nepoželjnom okruženju i želim da dragi prijatelj i najbolji producent
koga poznajem, bude na mojoj strani.
Tko je to? -Richard Nixon.
Ne gledaj me tako. -Nego kako? Jučer si intervjuirao Bee Gees.
Zar nisu bili sjajni? I ranije smo radili političke intervjue.
Kakav intervju? -Potpuni pogled na njegov život.
Njegovo predsjedavanje. -I?
Jedino što bi ljude zanimalo bi bilo priznanje.
Stići ćemo do tamo. Samo razmisli o brojkama.
Znaš li koliko je ljudi gledalo njegovo opraštanje od Bijele kuće?
400 milijuna.
Na kraju David nije imao ništa i nakon dolaska u Californiu, Nixona
su odveli u bolnicu.
Tada je Ford postao novi predsjednik
i želio je nastaviti dalje od Watergatea.
Dobio je potpunu moć.
Ja, Gerald R. Ford, predsjednik SAD, odobrio sam punu ispriku
Richardu Nixonu za sve prekršaje protiv SAD.
To je značilo da se neće suditi čovjeku koji je počinio najveći zločin.
Kao da se izvukao na stražnja vrata.
Glasanje javnog mijenja pokazuje 2:1 neodobravanje oproštaja Nixonu.
U telegramu iz Virginije je pisalo da je Roosevelt imao novi dogovor,
Truman je imao fer dogovor, a Ford ima prevarantski dogovor.
Nije bilo dogovora i točka. -Nikada se neće saznati istina.
Američki narod je trebao znati i mislim da se sada neće znati.
SAN KLEMENTE, CALIFORNIA, TRI MJESECA KASNIJE
Kako da uputimo na proteste? -Hoćemo li neke citate iz govora iz '77?
Bolje da koristimo sve.
Predsjedniče, Swifty Irving Lazar. -Ostanite, čut ćete svašta.
Ovo je moj agent iz Holywooda, opsjednut higijenom.
Drago mi je da vas vidim.
Pomažu mi oko knjige, Diane Sawyer i Frank Genon, Irving Lazar.
Vidimo se nakon ručka.
Kako se osjećate? -Bolje, ali ne potpuno dobro, tako da kašljem.
Šest tjedana van kabineta i već sam u bolnici.
Nemojte se umiroviti nikada. Za mene su najnesretniji ljudi umirovljenici.
Cilj je nešto što čini da život znači nešto. Borba.
Kada me je doktor proglasio nepodobnim za svjedočenje u suđenju Watergate,
svi su mislili da će mi biti lakše. Pogriješili su, tada je bilo najgore.
Tu ste dobili i mogli ste uživati.
Potrošio sam 2,3 milijuna na vaše memoare.
Hvala.
Manje nego što sam ja želio, ali je više nego što su htjeli oni.
Knjiga mi je važna, to je vjerojatno jedina prilika kada ću moći ispraviti
podatke i podsjetiti ljude da Nixon nije bio tako loš.
Ako želite ispraviti podatke, bar popričajte sa njim. -S kim?
Davidom Frostom, engleskim komičarom. -Zašto bih želio to?
Tražili ste intervju. Nismo ga smatrali odgovarajućim.
Mislio sam da ćemo sa CBS. -Ali bi sa njim bilo puno lakše
nego sa Michaelom Wallaceom.
-Bilo bi, ali bi imalo manje kredibiliteta.
Donijelo bi više novca.
Uvijek imamo 350 na stolu od CBS. Ali ako Frost bude platio više
i osigura bolji termin, bilo bi šteta propustiti.
vezali smo ga za šine i pobjegao je, zakopali ga živog i otišao je.
Danas ubacujemo članak u bijegu Dereka Harrisona u vodu da vidimo
da li će još jednom prevariti smrt.
Dobra večer i dobrodošli u čuvene bjegove, ja sam David Frost.
U svakom dogovoru morate znati točke pucanja protivnika.
Da biste procijenili to morate ga zvati noću, vikendom.
Ako se jave, znat ćete da su očajni i od tada znate da ste u prednosti.
Da? -Gospodine Frost, Irving Lazar.
Tko? -Swifty Lazar, predstavljam predsjednika Nixona.
Koliko je sati? -Loše vrijeme? -Ni malo.
Zovem u vezi sa vašim zahtjevom za intervju i da kažem da se moj klijent
ne protivi ideji. -Stvarno? To su divne vijesti.
Imam petsto tisuća dolara. -To je dobro?
To je pola milijuna za intervju. To je presedan.
U čemu je caka? -Sa njim je nema. Ovaj će biti toliko zahvalan
da će cijelu noć skakati od sreće.
Da li bi mogao dobiti 550. -Dobio sam šesto.
Kako si mogao to? To je bogatstvo. -Ne brini za novac.
većina Amerikanaca misli da mu je mjesto u zatvoru, ti ga činiš bogatim.
Već si napravio neprijatelje u mreži jer si ponudio više. -Ljubomorni su.
To će uvijek biti borba sa sindikatom. Što oni znaju o prodaji, o reklamama.
Bez reklama nema prihoda i zašto to radiš? Ne treba ti.
Karijera ti ide odlično, proširio si se na tri kontinenta.
Ugrožavaš druge emisije, zar australijski kanal 9 želi da radiš
show za novu sezonu i London? -Da, ali ovo bi bilo...
Ne bi razumio, nisi sudjelovao u New Yorku, neopisivo je.
Uspjeh u Americi nije kao uspjeh bilo gdje drugdje.
I praznina kada sve nestane.
I možda se nikada ne vrati.
Ima jedan restoran u New Yorku gdje ni besmrtnici ne mogu
dobiti stol, a to mi je bila kantina.
volio bih da imam viziju za ovo kao ti... -Oprostite, čuo sam da
ćete biti ovdje, možete li?
Vidim čovjeka koji će ispuniti naslovnice i dobiti stol i to me živcira.
I živciraš se prelijepo. -Dobra večer i dobrodošli.
Zapravo i ne govorim to.
Šampanjac? -Ne, hvala.
Ne voliš šampanjac? -Ne u avionu.
Dehidrira, štos je uz to piti čašu vode. Kao što ljudi iz Beča služe kavu.
Nikada nisam bila u Beču. -Svidio bi vam se, kao Pariz je.
Ali bez Francuza.
Kako vam je ime? -Caroline.
David. -Znam, David Frost. Zdravo, dobra večer i dobrodošli.
Intervjuirala sam vas nedavno preko radija, davali ste ga iz Rolce Roycea.
Bentleya. -Preko telefona.
Rekli su da ste vi osoba koja definira doba u kojem živimo.
Rekli su da ste vi izuzetni, jer da ste postigli veliku slavu bez
posjedovanja bilo kakve izričite vrline.
Baš lijepo. -I da puno letite. -To je istina, volim biti zauzet.
Zašto? -Bolje je nego da sam miran.
Imate vrlo tužne oči, netko vam je to rekao? -Nije.
Tužni ste? -Da popričamo malo o vama.
Prijatnije vam je da postavljate pitanja. -Kako ste u pravu.
A kuda idete? -Upoznati Richarda Nixona.
Kažu da ima ogromnu glavu. I najseksipilniji glas.
Gdje li je sada? U nekoj tamnoj pećini pod zemljom, liže rane.
U vili na plaži u Californiji. -Baš zadivljujuće.
Pođite, ako želite. -Da upoznam Nixona?
Zašto ne? -Sigurni ste? Voljela bih to.
Reći ću da vas pozovu ujutro i da pošalju auto, sa telefonom.
I da, novac, nema prigovora, sve je sijalo i bilo je pozlaćeno izvana.
Nisam znala da se u međuvremenu obratio svim velikim mrežama
da ih pokuša zainteresirati za intervju.
Politika nam je da ne plaćamo za intervju iz vijesti.
Sviđa nam se vaš rad kao zabavljača. Ali ovakav razgovor...
Tražite da platimo britanskom voditelju da intervjuira predsjednika SAD
bez ikakve uredničke kontrole zauzvrat?
Ne možete reći da nema boljeg pristupa.
Neću vas zadržavati.
Javit ću vam se. -Hvala na vremenu.
Nikoga nije slušao, ni mene. To bi značilo kao propast.
To se ne događa Davidu.
Našli ste nas? Drago mi je.
Ovo je Caroline Cushing. -Divna vam je kuća, romantična.
Moj producent John Birt. -Drago mi je.
Ovo je gospodin Lazar i Jack Brenan. Želite u obilazak, da protegnete noge?
Voljela bih to, hvala. Idemo u moju kancelariju.
Ovdje smo Brežnjev i ja imali sumit.
Razgovarali smo devet sati.
Nakon sastanka smo kao suvenir posjete imali Lincolna specijalno
napravljenog, tamnoplavog, trešnjino drvo, koža.
Ušli smo unutra i ostavili fotografe i nagazio je na gas.
Prvo pravilo političkog života je nikada ne pustiti nekoga za volan.
Nismo naviknuti da bilo što radimo sami, a kamoli da vozimo.
Mislim da je posljednje vozio traktor na nekoj ukrajinskoj farmi krumpira.
Udarao je u bankine i dva puta je prešao preko mog imanja.
Završili smo negdje tamo. Stao je i govorio je dva sata
o svojoj omiljenoj temi.
Rekao je da većina političara doživi tragedije u mladosti.
Rekao sam mu da sam izgubio dva brata, a njemu je otac umro od raka.
Bio je tužan čovjek.
Ne bih volio biti ruski vođa, ne znaju kada ih snimaju.
Do travnja, veselim se tome. -I ja.
Nikada nisam bio izazvan na duel ranije, ovo je to.
Ne baš. -Naravno da je. Bez ljutnje.
Postoji i stvar... -Svakako. Oprostite.
200 tisuća dolara. -Nadam se da to ne izlazi iz vašeg džepa.
Volio bih da su mi džepovi toliko duboki.
Da imenujem na ime? -Irvinga Lazara. -Richarda M. Nixona.
Osmjeh. -Stavite to u stan u New Yorku
i svi vaši prijatelji liberali je mogu koristiti kao pikado.
Sada živim u Monte Carlu. Do viđenja.
Oženi se tom ženom. -Divna je.
Važnije je što je iz Monaka, tamo nema poreza. -Zbogom.
Sigurno je iz njegovog džepa. Nije me mogao pogledati oči.
Koliko sam čuo, mreže to ne žele, tako da možda ne bude ništa.
Onda ga je ovaj sastanak možda koštao 200 tisuća dolara. -Tako je.
Da sam to znao, ponudio bih ga čajem.
Primijetio su mu talijanske cipele bez vezica. Što misliš?
Moji ljudi me tjeraju da uzmem takve. -Mislim da cipele trebaju imati vezice.
Talijanske cipele mi djeluju ženskasto. -Tako je.
Žao mi je, ali odgovor je ne. Gledaj s naše točke gledišta.
Zašto bi američka mreža unajmila autsajdera?
I nekoga čiji je show otkazan.
Žao mi je, ali mislim da pravite veliku grešku. NBC.
To su sve mreže. -To je onda kraj svega?
Žao mi je. -Ne tako brzo. Gdje ti je avanturistički duh?
Platimo program i sami se sindikaliziramo, zaobilazeći mreže.
Bili bismo svoja mreža.
David je na telefonu.
Razmislite i javite mi se.
Upoznaj Jima Restona i Boba Zelnika.
Uđite, raskomotite se.
Bob se sprema već deset godina, prešao je na NBC za novu godinu.
Mislim da gubim svoj dobar izgled na radiju.
Jim predaje na fakultetu
i piše knjigu o korupciji kriminalne neiskrenosti,
paranoji i zloupotrebi moći Richarda Nixona.
Drago mi je da ste sa nama.
Prije nego što se prijavim volio bih čuti što želite postići
sa ovim intervjuom.
Osigurao sam 12 dana snimanja, što je blizu 30 sati
najkontroverznijeg političara našeg vremena. To nije dovoljno?
Nije za mene. Napustio bih svoju obitelj da bih radio na
nečemu što znači više od onog što misliš i bez postizanja onoga što
želim bi mi bilo nezamislivo. -Što želiš postići?
Pružio bih Richardu Nixonu suđenje koje nije imao.
Postavljat ćemo teška pitanja.
Čovjek je izgubio 21 tisuću Amerikanaca i milijun građana Indokine tokom svog rada.
Izbjegao je zatvor zbog Fordovog pomilovanja.
Recimo da je užasan čovjek, zar tako ne bi zadobio još simpatija?
Priznajem da je nemoguće osjetiti nešto blizu simpatije prema Nixonu,
obezvrijedio je ime predsjednika.
Ostavio je ranjenu zemlju koja ga je voljela.
Američkom narodu treba osuda, jednostavno je.
Integritet demokracije je potpuno ovisan o tome.
Ako se u narednim godinama ljudi osvrnu i kažu da je Richard Nixon
sebe opravdao u ovom intervjuu, to bi bio najveći zločin.
Znaš li da Mike Wallace piše o ovome i da je za barove oko Capitol
Hilla i Georgetowna cijeli projekt šala. -Hvala na tome.
Ostavi nas na nekoliko minuta.
Nevjerojatan si. Baš sam se isturio za tebe, mislio sam da želiš ovo.
Želim ako će ga napraviti kako treba. -Kako znaš da neće?
Žele simpatiju za Nixona, samo sere. -Kako znaš to?
Da li Mike Wallace piše o ovome? -Izgleda.
Zašto mi nisi rekao? -Nije važno.
Iz kog ugla? Britanski komičar sa glumicama? -To je ideja.
Teško je ne osjetiti se uvrijeđenim. Bob je profesionalac.
Što ćemo sa Restonom? -Idiot je, previše je emotivan, pusti ga.
Mislim da treba ostati, sviđa mi se njegova strast. -Izludit će nas.
Možda, ali nekada je dobro biti van zone prijatnosti. Ostaje.
Sjeo sam pored gospođe Mao.
Jedan od izazova života kao predsjednike je beskrajan
krug koktela i zabava i ljudi koji me poznaju će vam reći da
mi pričanje nije jača strana.
Mi smo samo gledali jedno u drugo preko stola i gospođa Nixon i
general Mao su se gledali,
i Kissinger i njihov ministar inozemnih poslova,
sada shvaćate sliku...
Ne mogu podnijeti to.
Svaljivanje predsjednikovanja na hrpu banalnih anegdota.
Osjećam se kao cirkusant i mislim da sam bio jasan da ne želim
pitanja o Watergateu.
Čim je došlo vrijeme ispitivanja, samo su željeli čuti o Watergateu.
Kao da su sva moja postignuća prestala postojati.
Dobit ćete priliku pričati o njima prije nego što mislite.
Kako? -Frost je nabavio novac.
Njegovi prijatelji su ga izvukli. Počinjemo krajem travnja sa snimanjem.
To je divno, koliko je vremena posvećeno Watergateu? -25%.
Samo jedna od epizoda. -O čemu su druge?
Domaće afere, inozemna politika i čovjek Nixon. -Nasuprot konju Nixonu?
To je bilo nešto o biografiji.
Već vidim, otac koji me je zapostavio, brat koji je umro, poštedite me.
To je fantastično, on nije u vašoj klasi, diktirat ćete terminima,
izgradit ćete reputaciju. Ako to prođe dobro, i dovoljno ljudi to vidi,
razmotrit će svoja mišljenja i možete se vratiti i ranije nego što mislite.
Misliš? -Uvjeren sam. -To bi bilo dobro, vratiti se.
Još imam glad u sebi.
Ako se ne zakuha oko Watergatea. -Nemate što brinuti, neće
biti otkrivenja, to smo prešli milijun puta, ništa vam nije prikačeno.
Prošlo je dosta vremena od posljednje priče, morat ću to obnoviti.
Bilo bi zanimljivo saznati njegovu strategiju. Gdje je odsjeo?
U Hiltonu. -Imam brojeve negdje. Kubance iz CIA.
Isuse, to je bila šala.
Tjedan dana kasnije smo se oprostili od obitelji i prešli
u Hilton. I tu smo istraživali i pripremali se za intervjue.
Ozbiljno smo shvatili pitanja.
Od prvog dana smo podatke čuvali u sefu.
Tko je onaj koga je Mike intervjuirao? Uvijek pomiješam Nijemce.
Posao smo podijelili na tri dijela, Birt je uzeo Vijetnam.
Bob je uzeo inozemnu i domaću politiku, a ja Watergate i zloupotrebu sile.
A Davida nismo puno viđali.
A plan iz Houstona. -Vidiš sjeme trikova, to je pokušaj da ih legalizira.
Zato to David mora staviti u pitanje, za prisluškivanje studenata.
Otvaranje pošte. -A prisluškivanje? 17 ljudi je prisluškivao.
Uključujući svog brata, ali to ga ne možemo pitati.
Da mi je Donald Nixon brat i ja bih ga prisluškivao.
Imamo provalu, prisluškivanje, zavjeru za brigu o prostituciji.
Kako da oformimo pitanje o Kambodži?
Pitaj koliko je preuzeo privilegije odgovornog prije nego što je
to postao nedemokratski događaj.
Kako se osjećate kao Qaker koji je ugrozio čitav narod?
UNIŠTAVANJE VLADE
Zanima ih da kupe vrijeme, dat će nam novac, koliko su ozbiljni?
Moramo pretpostaviti da ima antidemokratsku ličnost.
S razlogom ga zovu prevarantom.
Budući da sam pisao i promatrao Nixona godinama, glumio sam ga na probama.
Momci bi me pitali nešto i ja bih pokušao dati odgovor kao on.
Prisluškivanje u Bijeloj kući. -Naša administracija nije to prva koristila.
Johnsonova i Kennedijeva je.
Podmetačina u Houstonu, prisluškivanje, i zlouporaba moći.
Druge administracije su bile puno gore.
Tvoj blizak prijatelj Jack Kennedy?
Taj čovjek je prcao sve na dvije noge, lažirao izbore i poveo nas
u Vijetnam i narod ga je volio zbog toga. Gdje sam ja koji sam
radio non-stop i mrzili su me.
Gledajte, znojim se. Do vraga. Kennedy je bio tako zgodan.
Žene ga love, prcao je sve na dvije noge.
Gospodo, napokon članak u američkoj štampi.
Kada se Richard Nixon suoči sa kamerama po prvi put od kako
je napustio Bijelu kuću, bit će ispitivan kao da je na suđenju.
Frost je unajmio tri slamajuća istražitelja
da mu pomognu sa istraživanjem.
Očigledno će čuveni zabavljač zadati opasne udarce.
Slamajući istražitelji? -Mogu li ja biti taj?
Davide, da popričamo.
Nakon posljednje knjige sam bio siguran da je Charles Carlson
imao susret sa Nixonom prije 23. lipnja, ali nisam znao točan
nadnevak, ali ako mi daš tjedan dana u knjižnici saveznog suda. -Tjedan?
Ne možemo biti bez tebe toliko. -Mislim da je to dobro.
Ako hoćemo zakucati Nixona, morat ćemo ga baciti u zasjedu.
Ne brini, sredit ćemo ga.
Davide, Jack Brennan, zvuči uzbuđeno. -Javit ću se.
Jack? -Watergate, advokati žele da se dogovorimo o definiciji riječi.
Mislim da je to veliki hotel u Washingtonu.
Znaš o čemu govorim, želimo da on bude zaštitni termin za sve negativno.
Pričekaj malo.
Sve druge domaće optužbe, sve spada pod Watergate? -Tako je.
To je apsurdno i to je prekršaj našeg dogovora.
Kako bi ti to definirao? -Pokriva samo Watergate.
Onda dogovor ne vrijedi. -Onda očekujte tužbu
na oko dvadeset milijuna dolara za štetu i gubitak zarade.
Uvjeti ugovora jasno navode da Watergate ne zauzima više od 25% vremena.
Tako je, ali nitko ne kaže da će ostalih 75% moći daviti divno o sebi.
Isuse, gdje ti je poštovanje? Znaš li o kome govoriš.
Znaš kao i ja da je 60% onoga što je napravio bilo ispravno.
30% je možda bilo pogrešno, ali je tada mislio da je ispravno.
Ali ostaje 10% gdje je griješio, i to je znao.
Prokleti mediji, tako ste podmukli.
Ako nas zezneš za 60% upropastit ću te, ako treba do kraja života.
Glupan.
Prelijepa si.
vidimo se ujutro.
Čemu to odijelo? -David ide na premijeru filma.
Večer prije snimanja? Koji film? -Cipela i ruža.
Film o Pepeljugi? -David je producent.
Možda bi bilo bolje da je odmoran i koncentriran za intervju?
David je izvođač najviše kvalitete, već je bio u ovakvim situacijama.
Da li je rekao izvođač? -Da.
Ne novinar? -Rekao je izvođač.
Psihički, gdje si sada? -Zamišljam tamu, agoniju,
nezamislivu usamljenost volje za koju ću biti povezan
od strane svojih kolega iz Washingtona.
Svakom prilikom idi pravo na inozemnu politiku. Na Hrušćova. -Samo pravo.
Trebate nešto vidjeti.
Davide, neki iz medija su rekli da vi niste pravi čovjek za posao, da
ćete biti premekani? -Ne očekujem da pristup bude kamen.
Očekujem da to bude napad. -Od Nixona, mislite da ćete to dobiti?
Ne, mislio sam da će to biti fraza koja će vam se svidjeti.
To je čudno. -Počeo je kao komičar.
Zamalo da se oženi Diannah Caroll. -Pjevačicom.
Zar ona nije crnkinja? -Je.
I to je u dokumentu u vezi sa našim pripremama.
vratimo se na posao.
PRVI DAN INTERVJUA 23. OŽUJAK 1977
Sretno.
Čekaj, Dick.
Da se zna, počinjem sa Johnovom idejom zašto nije spalio trake.
Nemoj, ne možeš to, bit će katastrofa, to će nas uvući u Watergate
prije dogovorenog vremena. Čemu određenje vremena
ako ćeš to ignorirati odmah? -To je rat, rukavice su pale.
Sviđa mi se. -Dat će nam prednost strateški.
Riskantno je, može otići i ne možeš ništa u vezi sa tim.
Može te i tužiti.
Nismo mogli snimati zbog ometanja, pa smo snimali u skromnoj kući.
Pripadala je lokalnom republikanskom biznismenu.
Počinjemo.
Zdravo.
Oprostite.
Obitelj Smith je zahtijevala da se namještaj vrati u kuću.
Napisao sam četiri knjige o njemu, ali je prvi put da ga vidim uživo.
Viši je nego što sam mislio.
Rukovat ćeš se sa njim? -Nakon svega što je napravio zemlji?
Predstavljam Boba Zelnicka svog urednika. -Drago mi je.
Jima Restona, mog istražitelja. -Drago mi je.
Predsjedniče? -Soba je ovdje.
To je bilo užasavajuće, ne znam kako će to prevazići. -Odjebi.
Smjestio sam vas ovdje.
Zelena soba je ovdje i predsjednik će biti na velikom monitoru...
Držite ga ugrijanim.
Prije početka želim iskazati oduševljenje oporavkom gospođe Nixon.
Sada je puno bolje.
Zadovoljni smo da ste uspjeli. Bila je to borba.
Koliko košta, ako mogu pitati? To je među nama.
Dva milijuna.
Sada ste sve skupili? -Ne sasvim, ali smo tu.
Svi su ljubazni u trećoj fazi.
Želim staviti maramicu ovdje. -U redu je.
Dogovorili smo se da nakon svakog pitanja obrišem gornju usnu prije
odgovora, što nećete prikazati.
Znate za moju povijest znojenja.
Ako mislite na TV debatu sa Kennedyem 1960.?
Vlaženje usnice me je koštalo mandata.
Ljudi koji su slušali preko radija su mislili da sam dobio.
Televizija i krupan plan, stvaraju svoje slike, sada inzistiraju da
nosim maramicu i da sredim obrve.
Šezdeset sekundi za sve.
Vi sređujete svoje? -Ne.
Izgledate dobro i imate plave oči. -Svjestan sam.
Cipele su talijanske? -Mislim da jesu.
Nisu previše ženskaste? -Ne.
Davide počinjemo sa kamerom broj dva. 4, 3, 2...
Predsjedniče, pokrit ćemo mnoge teme, ali želim početi
van konteksta postavljajući vam pitanje koje narodi širom svijeta
žele da vam postavim. Zašto niste spalili trake?
Kučkin sin.
Iznenađen sam pitanjem jer smo imali dogovor da ćemo
Watergate pokriti u posljednjem segmentu.
Ako se vaši gledatelji toliko brinu, mogao bih odgovoriti kratko.
Ono što malo njih shvaća je da je snimanje postavljeno prije mene,
od predsjednika Johnsona da bi se izbjegla potreba za sekretarom
i da se osigura bilježenje svakog verbalnog dogovora.
Prilikom mog dolaska, inzistirao sam na demontiranju sistema.
Ali je prethodni predsjednik ponavljao koliko bi ludo bilo ukloniti sistem.
za koji je osjećao da je bio najbolji način...
To je taj prvi moment koji vidite na licu izazivača u boksu,
trenutak kada osjeti udarac od šampiona. Bolestan trenutak,
kada shvati da su svi ti mjeseci bili iluzija. To se vidjelo na Frostovom licu.
Ako nije znao veličinu čovjeka prije intervjua, shvatio je na
polovini prvog odgovora.
Pošto je najbolji savjet skoro uvijek povjerljiv, sada kada su trake
otišle u javnost, ljudi će se teško osjetiti ugodno da razgovaraju
u povjerenju u Bijeloj kući i teško da će nešto savjetovati.
Na kraju, to je politički sistem zbog koga je zemlja patila.
Toliko o vatrenom krštenju.
Kada ste odlučili i znali da ćete dati ostavku? -To je dobro.
Bio je 23. srpanj nakon što je bilo jasno da su južni demokrati protiv mene.
Te noći sam rekao da je sve nestalo. Znate Ala, pokušao me je odgovoriti.
Dopredsjednik Ford bi najviše dobio mojom ostavkom.
Bio je uvjeren da ćemo dobiti.
Johne, moramo nešto učiniti. -Ovo je očajno, 23 minute na jednom pitanju.
Pauza. -Prekinite sa snimanjem.
Oprostite, pauza, promjena trake. -Dobivate što vam treba? -Divno je.
Ispričajte me.
Davide, prekini ga u brbljanju. -U redu je, to je samo uvod.
Sesija traje dva sata, a skoro polovica je otišla, trenutak kada je riješio da
podnese ostavku treba biti nas trenutak.
Da prijeđem na vijetnam? -Moramo Izvući nešto iz noći ostavke.
To mu je bila najniža točka. Na koljenima? Moli se sa Kissingerom?
Sredi ga s tim.
To je u redu? -Savršeno.
Nije zvučalo arogantno? -Zvučalo je kontrolirano.
Nastavite isto, dugački govori kontrolirajte prostor, ne puštajte ga.
Vraćamo se na kameru tri, 4, 3, 2...
Vraćamo se na posljednje dane, najemotivniji trenutak je bio sa
Kissingerom, da li je to bio najemotivniji trenutak u vašoj karijeri.
Da, možda čak ikada, ali to je teško reći jer se stvari razlikuju.
Sjećam se dana kada je umro Eisenhower. -Zaboga.
I kada sam otpratio kćer Triciu do oltara i dana tokom ispitivanja
kada je Julie došla do mene, zagrlila me i poljubila.
Rekla mi je; "tata, ti si najbolji čovjek koga poznajem".
Što god napravio, podržat ću te. -Morate izdržati na vatri još malo.
Ovo je divno.
Kissinger i ja smo sjedili i podsjećali smo se nekih velikih odluka.
Indokina, Sovjetski Savez, mir u Vijetnamu.
Reći ću vam nešto što nisam nikad. Kada bi trebalo donijeti
tešku odluku. Ušao bih u sobu da bih se molio.
Rekao sam Henryu da sam Quaker, a ti si Židov, nijedan nije pravoslavac,
ali svaki od nas ima duboko religiozno uvjerenje i možemo li se pomoliti.
Klekli smo i to pred stolom gdje je Lincoln potpisao povelju.
Onda smo ustali i Henry... -Ima li problema?
Vrijeme, prošlo je dva sata. -Tako brzo?
Šteta, počeo sam uživati.
To je bilo sjajno od obojice. -Zabavno je jer sam očekivao
pitanja o vijetnamu i pripremao sam se za to.-I ja sam.
Uhvatili smo se u sjećanje. -Nego što.
Prekosutra u deset, jedva čekam.
Ne trebate ništa reći.
Što ćeš mu reći? -Da ga mora ušutkati.
Imamo problem sa pristupom. -Ne brini, iskoristit ćemo.
I ja sam razočaran, ali pričekajmo sa post mortemom, ne želim
umanjivati to, ali moram do L.A. Hvala svima, divan posao.
Vidimo se uskoro.
Što je razbijač korIjenja?
Jedan od sponzora, mehanizam hortikulture.
Što se dogodilo sa Xeroxom. General motors ili IBM?
Nisu svi prošli. -Imamo Alpo.
Čekaj malo, već snimamo. Blizu smo. -To pitajte Davida.
Na 30%. -Još ili je do sada. -To pitajte Davida.
Prodano je 30%
Mislio sam da je sve gotovo. -Financije ovise od reklama,
nitko nije predvidio da su se raspali. -Na osnovu čega?
Vjerodostojnost projekta.
Razumijem zabrinutost, ali ne budite pregrubi prema Davidu, pod
velikim je pritiskom. Sve je platio sam, pa podnosi mnogo više od reputacije.
A mi ne?
Djelujete samouvjereno. Čemu promjena?
Ludilo, Richard Nixon je u pitanju, ovi intervjui će uključiti publiku
sredine tridesetih, minimum.
Ponovno se javljam, oprosti, ali mi treba da kopaš još malo dublje.
Pregledao sam jučerašnje snimke. -I?
Iskreno, previše mekano. -Bičuj me.
Neka mu bude manje prijatno, počni sa napadom.
Ako se krene izvlačiti, napadni ga drugim pitanjem.
Budi točan i ne dopusti mu izjave od 23 minuta.
Drži razdaljinu dok ne počne snimanje. Igrao se jučer sa tobom.
Sve one priče o sakupljanju novca su igrice.
Ne ubacuj se, ne zaboravi da si ti tu glavni. -Jasno.
veliki inkvizitor. -Samo povjerenik u susjedstvu.
U redu je, pukao je reflektor.
Zato je oko mene tajna služba, nema razloga za brigu.
Koncentrirajte se.
vraćamo se, na moj znak. Spremite se za 30 sekundi.
Lijepa večer sinoć? -Da, hvala.
Da li ste nešto naručili? -Počinjemo sa kamerom dva za 4, 3, 2...
Predsjedniče, ušli ste u kabinet obećavajući mir, ali SAD je
odmah upala u vijetnam i rat je prolongiran sa nevjerojatnim
posljedicama. Da li ste mislili da ste izdali narod koji vas je izabrao?
Vijetnam nije bio moj rat nego naslijeđe. -Uskoči.
Razloge zašto smo bili tamo narod nije razumio.
Nisu shvaćali koji je to bio test američkog kredibiliteta.
Cijeli svijet nas je promatrao da li imamo karakter to prebroditi.
Mogao sam to prekinuti, okriviti svoje prethodnike.
Povući trupe iz vijetnama i vjerojatno bih dobio neku nagradu za mir.
Vjerovao sam u cilj i nekada je jako teško ono u što se vjeruje.
Ja sam ga posljednji želio. -Reci ti paraplegičarima.
Kambodža. -A Kambodža, invazija protiv koje su vas svi savjetovali,
CIA, obavještajci su rekli da će biti neuspjeh,
zašto ste nastavili sa njom?
Kao rezultat upada u Kambodžu je bila zapljena 22 tisuće pušaka.
15 milijuna pakiranja streljiva i 150 tisuća raketa.
To je sve pripadalo sjevernim vijetnamcima
što bi u suprotnom bilo upućeno na američke vojnike.
Ali ste kao povod rekli navodno postojanje štaba cjelokupne
komunističke vojne operacije u južnom Vijetnamu za koji se
ispostavilo i da ne postoji. Slanjem b-52 da baca tepih bombe
brišući civilne oblasti, radikalizirali ste umjerene ljude i ujedinili ste
ih u antiameričkom osjećaju i stvorili ste čudoviŠte koje je
dovelo do građanskog rata i genocida. -Tako je.
Još trake.
Složit ćete se da su ovo vrlo potresni snimci.
Nikada nije bila politika SAD da ubija civile, to je neprijatelj.
I ako pitate da li žalim za žrtvama na obje strane u ratu, svakako.
Kad god sam sumnjao sjetim se građevinca iz Filadelfije jer mi
je prišao i rekao da ima samo jednu kritiku. Da ste otišli ranije, mogli
ste uhvatiti onoga koji je ubio moga dječaka tri mjeseca ranije.
Ne žalim za odlazak u Kambodžu. Volio bih da sam otišao ranije i žešće.
Bilo je užasavajuće, bio je tako samouvjeren.
Žao mi je, sve sam ispričao.
Bolje?
Bilo je nesumnjivo bolje.
Što je slijedeće? -Inozemna politika.
Rusija, Kina i velika moć. -Pa?
Ako ga je tako rasturio sa vijetnamom, što će mu napraviti sa postignućima.
Neće biti lijepo.
Nixon je porastao za 10 cm. Bila je agonija promatrati to.
Hrusčov me je nazvao i molio da interveniram.
On i Mao se nisu slagali i znao je da će razgovarati sa mnom,
ni sa kim više. Mao je samo meni vjerovao kao čovjek čovjeku.
Kada ga je David pokušao optužiti, Nixon bi napravio mljeveno meso od njega.
Koja revolucija? Upravo si ga pustio da tvrdi da je zemlja bila
u stanju revolucije. Protestanti bombardiraju i napadaju policiju.
Ja to ne pamtim tako, već kako ljudi mirno protestiraju protiv
rata u vijetnamu.
Ugasite glazbu. -Prisluškivanje studenata i upadanje u domove
novinara počinje zvučati kao razuman odgovor.
Žao mi je što misliš tako, ali ne mogu misliti kao vi.
U vezi sa čim? -Sa svim, mislio sam da je danas bilo veliko poboljšanje.
Lud si? Da ti kažem kako je danas bilo loše. Nakon snimanja sam
čuo dvojicu iz ekipe da nisu glasali za njega kada su mogli.
Ali, ako bi se danas kandidirao, dobio bi njihovu podršku.
Zbog tebe sliči na predsjednika. Zaboravi na trivijalnosti.
Koga briga da li je Nixon nosio krevet iz Bijele kuće kada je putovao.
Mene je briga. -To je nevažno.
To je banalnost koja će skrenuti priču komi...
Što? Nastavi, htio si reći komičara? -Da, jesam.
Beskorisno je da vam pokušam odgovoriti, ne mislim isto što i vi.
Deprimirajuće je ovo samočestitanje.
Prijetnja će uništiti cijelu priču.
Ako itko ovdje misli da nećemo uspjeti, bolje sada da ode.
Prije nego što to počne utjecati na druge.
Nitko?
Dobro je.
Umjesto da provodimo vrijeme u hotelu, idemo različitim putevima.
Prije toga bismo Caroline i ja željeli da nam se pridružite u večeri slavlja.
Da slavimo što, da ćemo svi raditi u Burger kingu?
Rođendan mi je. Želio bih ga proslaviti sa nekoliko prijatelja.
Da li je to Neil Diamond, a ono Sammy Cahn?
Čuo si to?
Isuse, to je Hugh Hefner.
Sa Michaelom Yorkom. -To su prave zečice.
Davide, sastavi se, nevjerojatno je postignuće, to nitko nije mogao.
Intervjui će uvijek biti tu za buduće generacije akademika. -Toliko je loše?
Davide?
Kako divna atmosfera, ne ustajte.
Po ovome vidim da intervjui idu dobro. -Bolje od toga.
To je divno.
Drago mi je da sve ide po planu.
Vidim. Ne možemo ništa?
Hvala što ste mi javili.
Istina je, prekinuli su sa showom u Australiji.
Mislili su da moram provjeriti svoje prioritete.
Moji producenti se brinu da će i show u Londonu propasti.
Ovome sam dao sve i nema garancija da će ugledati svjetlost dana.
Što sam napravio, na što sam mislio? Netko me je trebao zaustaviti.
Ne moramo izaći večeras, ostat ćemo kod kuće.
Idem donijeti nešto za jelo. Meso ili riba?
Ne brini, zvat ću iz restorana.
Ja ću cheesburger. -To zvuči dobro, volio sam ih.
Ali me je doktor prebacio na ananas, prebacio me je na
havajske hamburgere, ali nemaju uopće takav ukus.
Nadam se da ti ne smetam. -Ne.
Petak je navečer, vjerojatno te netko zabavlja. -Ne?
Što radi zgodan momak, poželjni neženja sam petkom navečer.
Spremam se za posljednji razgovor. -Watergate.
To će odlučiti hoće li intervjui biti uspjeh ili propast.
Da li trebam biti nervozan? -Dat ću sve od sebe.
Nego što.
Sjedimo u stolicama preko puta jedan drugog razgovarajući satima,
dJelovalo je danima, a nisam te ni upoznao.
Jedan od mojih ljudi te je profilirao i tek sam večeras pročitao.
Ima tu zanimljivosti. Tvoja skromna obitelj i onda fakultet
ispunjen bogatima, bio je Oxford? -Cambridge.
Da li su te snobovi gledali sa visine? Naravno da jesu, to je tragedija.
Ma koliko se visoko vinuli, još nas gledaju sa visine.
Ne znam o čemu govorite. -Znaš, ma koliko nagrada dobio
ili koliko bio izabran ja, još nije dovoljno, osjećamo se kao gubitnici.
To su nam pametnjakovići sa koledža rekli stotinu puta.
Zar nismo zato i radili toliko naporno, zar se zato ne borimo za sve?
Ako bismo dozvolili sebi odsjaj te sjene koju nazivamo dušom,
zar nismo zato ovdje? Nas dvojica koji tražimo put povratka u sunce.
Jer osjećamo kako nam sve izmiče.
Na mjesto za koje su nam snobovi uvijek govorili da ćemo završiti.
Sa licem u prljavštini, posramljeni. Nećemo to dopustiti.
Natjerat ćemo ih da se uguše našim stalnim uspjehom, naslovima,
sa moći i slavom. Natjerat ćemo te glupane da se uguše.
U pravu sam? -Da, osim da može samo jedan pobijediti.
I bit ću tvoj najgori protivnik. Borit ću se sa svim što imam.
Jer će biti sjaja samo za jednog, ne i za drugog.
Više me ne prate ti glasovi.
Znaš sigurno da sam popio, ne puno, ali vjeruj mi,
kada dođe vrijeme, bit ću koncentriran i spreman za borbu. Laku noć.
Laku noć, predsjedniče.
Bez i sa sirom, donijela sam hamburgere. -Moram raditi.
Da? -Jime, David je. -Koliko je sati?
Do kada si u Washingtonu? -Do utorka.
Sjećaš se da si spominjao odlazak u knjižnicu saveznog suda?
Da, zbog Colsona. -Čitao sam malo i sjećaš se osjećaja u vezi
sa sastankom između Nixona i Colsona. -Što misliš?
Dobro jutro. -I?
Oprostite.
Pola devet je, vidio si Davida? -Nema ni Frosta ni Restona.
Dobro jutro. -Dobro jutro, idemo.
O čemu se radi?
Po prvi put kasni.
Predsjedniče? -Gospodine Frost.
Trideset sekundi do snimanja.
Spremite se.
Današnji sastanak nije kao poziv, trebalo bi biti eksplozivan.
Koji poziv? -Meni u hotel.
Kamera tri, 4, 3, 2...
Da vidimo vašu posljednju godinu u kabinetu, da li mislite da
ste ometali pravdu ili pokrenuli zavjeru da zataškate pravdu.
Ne i zanimljivo da koristite termin ometanje pravde.
Možda niste pročitali statut, ali... -Ali jesam.
Onda znate da je potreban i motiv a ne samo čin, a ja ga nemam.
Radio sam nešto u interesu politike. -Direktne posljedice vaših postupaka
bi bile da bi dva osuđena provalnika izbjegla gonjene.
Kako to nije zataškavanje ili ometanje pravde?
Podaci pokazuju da sam ih tjerao na ustanove.
Kada me je zvao FBI i Pet ja sam rekao da nastave sa istragom.
To nije ometanje pravde. -Možda, ali dva tjedna prije
6. srpnja znamo da ste očajno pokušali zaustaviti istragu.
Ometanje pravde je ometanje barem i na minutu ili pet.
Plan vam nije uspio. Da pokušam opljačkati banku i ne uspijem
još uvijek sam pokušao to napraviti. -Pričekajte malo.
Nema dokaza... -Nema ih jer je razgovor od 18 i pol minuta
sa Bobom HoLdemanom izbrisan misteriozno.
To je bio nesretan previd. Podaci su bili tamo za sve.
Našli smo nešto bolje, razgovor sa Carlesom Colsonom.
Mislim da nikada nije bio objavljen. -Evo nas.
Kažete da nije bio objavljen? -Ne, ali ga je moj istražitelj pronašao.
Dostupan je svakome tko istraži podatke.
Zapitao sam se možemo li ga mi vidjeti.
I više od toga, vi ste ih izgovorili. Tvrdili ste da ste za provalu prvi
put saznali 23. 06, ali ovaj transkript o traci napravljenoj tri dana ranije
jasno ukazuje da je to laž.
vi kažete Colsonu da će cijela istraga mirovati osim ako
jedan od sedmorice ne progovori. To je problem.
Što mislimo kada kažemo jedan od sedmorice...
Prelazim na razgovor sa Johnom D. 21. travnja naredne godine.
Crno na bijelo piše, izabrao sam i ovo su vaše riječi;
''Dobio bi milijun dolara u gotovini, znam gdje se mogu nabaviti.
Drugo, tvoj zadatak je da kontroliraš. Treće, zar ne trebamo kontrolirati lov.
Četvrto, uzmeš milijun dolara, djeluje mi da to vrijedi.
Pet, zar se ne slažeš da bi bolje bilo da pokreneš lov.
Šesto, prvo imaš problem sa lovom i to treba srediti.
Sedam, novac se može osigurati. Ehrlichman će naći način da ga oslobodi.
Osam, nemamo izbora osim sa 120 tisuća dolara.
Isuse, predaj sav novac koji imamo. Mogu nastaviti.
Čini mi se da se netko tko je vodio zataškavanje nije mogao
izraziti jasnije. -Prekinite jer radite nešto što ja neću raditi.
Citirate me van konteksta i reda, i da dodam da sam
sudjelovao u svim ovim intervjuima bez jednog papira.
To je vas život. Uvijek ste tvrdili da ne znate ništa o tome do 21. travnja.
Ali je u veljači vas odvjetnik došao u Washington da počne sakupljanje
219 tisuća dolara za provalnike.
Očekujete da povjerujem da niste znali za to? -Ništa.
Mislio sam da je novac bio za humanitarne svrhe, da se
pomogne onesposobljenim ljudima da se odbrane.
Isporučeno je ljudima sa alias imenima na aerodromu od strane ljudi sa
rukavicama, advokati obično ne daju tako honorar.
već sam davao izjave za ovo. Sve je to bio Haldemanov posao.
U redu, zaključili ste nešto, ja sam kazao svoje mišljenje, idemo dalje.
Pričekajte, Haldeman i Ehrlichman su bili odgovorni. Kada ste saznali,
zašto niste pozvali policiju i tražili da ih uhite?
Zar to nije zataškavanje? -Možda je trebalo pozvati federalce
u kabinet i ukazati na dvojicu i uhititi ih.
Poznajem obitelji tih ljudi jer su bili djeca.
Politički pritisak na mene da ih pustim je postao preveliki pa sam
odsjekao jednu ruku, pa i drugu i nisam dobar mesar.
Uvijek sam smatrao da nismo napravili ništa kriminalno.
Kada ste predsjednik morate napraviti dosta toga što nije uvijek
strogo vezano za zakon, ali ih napravite jer su u većem interesu nacije.
Govorite da nekada predsjednik odlučuje da li je nešto u najboljem interesu
nacije, i onda napravi nešto nelegalno...
Kažem da to nije nelegalno kada to napravi predsjednik. -Molim?
U to vjerujem. -Bože...
Shvaćam da nitko više ne misli tako.
Prihvatit ćete da ste bili dio zataškavanja,
da bismo to jednom zauvijek raščistili,
i da ste prekršili zakon?
Bože, imamo ga. -Sranje.
Pravimo stanku. -Što se događa?
Režite. -Molim? -Gasite odmah.
To nije moja odluka. Razgovarajte sa režiserom.
Jack, što radiš? Pauza? -Promijenite traku.
Davide, možemo li porazgovarati? -Što se događa?
Trebao je eksplodirati, i ti to znaš. -Ovo mu je kritičan trenutak.
Namjerno si sabotirao intervju.. -Naći ćemo rješenje.
O čemu govoriš, to je bio intervju.
Daj mu godinu slobodno, masažu.
Što si napravio? Bacio im ručnik? Sažalio se na mene?
Osjetio sam to, ako biste napravili emotivan zaključak, trebamo to
promisliti. Želim vam prenijeti koliko je važan ovaj trenutak
i koliko moguće uništavajuće posljedice on može imati.
Znam, ali da nastavim to poricati...
Cijenim ovo.
Nastavljamo li?
Nastavljamo.
Bit će u redu.
Trideset sekundi.
Deset sekundi.
Davide, 4, 3, 2...
Razgovarali smo o periodu između 21. ožujka i 30. travnja
i o vašim greškama.
Da li biste otišli dalje u tim greškama, pošto ljudi nisu razumjeli?
Kojim riječima biste vi objasnili?
U redu, pošto me izazivate, postoje tri stvari koje bi ljudi voljeli čuti.
Prvo, da je to bilo više od grešaka, i da je možda bio zločin.
Drugo, zloupotrijebio sam moć kao predsjednik, i treće da
sam stavio američki narod u bespotrebnu agoniju dvije godine,
i ispričavam se zbog toga. Znam koliko je teško za bilo koga,
naročito za vas, ali mislim da je narodu potrebno da to čuje.
I mislim da će vas to proganjati do kraja života ako to ne kažete.
Istina je, griješio sam, užasno. Greške koje nisu vrijedne predsjednika.
Neke koje nisu za izuzetnost o kojoj sam sanjao kao dječak.
Sjetite se, bila su teška vremena. Bio sam razapet na pet ratova, između
medija, kongresa, odbora... Ali, da, priznat ću da nisam
odgovarao toj odgovornosti i da sam bio umiješan u zataškavanju.
Za sve te greške jako žalim, nitko ne zna kako je kada date ostavku.
Ako želite da kleknem i molim, ne, nikada.
Inzistiram da su to bile emotivne greške, ne razuma.
To su bile moje greške, ne krivim nikoga.
Sebe sam unazadio, dao sam im mač i zabili su ga i uvijali ga.
I ja bih vjerojatno napravio isto da sam bio na njihovom mjestu.
Američki narod?
Iznevjerio sam ih. Iznevjerio sam svoje prijatelje, svoju zemlju.
Najgore od svega, iznevjerio sam naš vladin sistem i snove
mladih ljudi koji žele ući u vladu, a sada misle da je sve korumpirano.
Iznevjerio sam svoj dobar narod.
Morat ću nositi taj teret na leđima do kraja života.
Moj politički život je završen.
Prvi i najveći grijeh je obmana televizije,
to što pojednostavljuje stvari.
Umanjuje velike ideje, tragove vremena, čitave karijere se
svedu na jedan kadar.
Prvo nisam razumio zašto je Bob Zelnick tako euforičan.
Ili zašto se John Birt skinuo gol i uletio u ocean da proslavi.
To je bilo prije nego što sam shvatio umanjujuću moć krupnog kadra.
David je uspio tog dana i uspio ono što nijedan novinar, tužilac,
odbor ili politički protivnik ne bi uspjeli dobiti.
Lice Richarda Nixona natečeno i rastureno usamljenošću,
samosažaljenjem i porazom.
Ostatak projekta i neuspjesi neće biti zaboravljeni, prestat će postojati.
Ovo zovete psom?
Nixon-Frost se ispostavio kao divlje uspješan, privukli su
najveću publiku za vijesti u povijesti Američke televizije.
David je bio na naslovnicama Timesa i News weeka.
Čak je i politička štampa pozivala Davida da mu čestita.
Intervjui, nisam ih gledao, nisam mogao.
Vjerujem da je David još jednom razgovarao sa predsjednikom
prije nego što je iz Californije otišao u London.
Dovezao se u San Clemente, da se oprosti.
Gospodine Frost, lijepo vas je vidjeti.
Oprostite na mojoj odjeći za golf, to je službena odora za penzionere.
vraćate se kući, u novu zoru izazova? -Nadam se.
Nisam gledao intervjue, ali mi kažu da su bili veliki uspjeh.
Novinari koji su pozitivno reagirali na vas nisu tako na mene.
Žao mi je što sam to vidio.
Nema potrebe za žaljenjem.
Nisam ništa očekivao od tih kurvinih sinova.
Oprostite, rekao bih kučkinih sinova, ali Manolo voli pse,
i ne voli vrijeđati životinje. -Da donesem nešto?
Želite čaj ili šampanjac? Imamo kavijar.
Hvala.
Hvala što ste svratili.
Bili ste dostojan protivnik. -Zbogom, predsjedniče.
Zamalo da zaboravim, donio sam vam poklon.
Par cipela koje su vam se svidjele. -Hvala, dirnut sam. Sretan put.
Davide, možemo li popričati nasamo?
Da li uživaš u svemu onome što pišu u novinama?
Svakako. -Znaš li koliko te to obogaćuje?
Da voliš ljude i da te oni vole.
Ja to nikada nisam imao.
Vjerojatno se pitaš zašto sam izabrao život
koji ovisi od toga da te netko voli.
Više mi odgovara život borbe, intelektualne discipline.
Možda si ti trebao biti političar, a ja da vodim intervju.
Možda.
Jesam li te stvarno pozvao te noći? -Da.
Razgovarali smo o nečemu važnom? -O cheesburgerima.
Cheesburgeri?
Do viđenja.
New York, London i Sidney su poželjeti dobrodošlicu Davidu
otvorenih ruku kao i prijatelji i investitori koji su zaradili bogatstvo.
Povratio je svoje emisije, čak i stol kod Sardija.
Richard Nixon nikada nije dobio rehabilitaciju koju je toliko želio.
Najveća ostavština mu je to da se danas svatko pogrešno
vođenje politike naziva sa sufiksom -gate.
DAVID FROST NASTAVLJA RADITI KAO TV VODITELJ I NOVINAR
DANAS JE NJEGOVA GODIŠNJA ZABAVA GLAVNI DOGAĐAJ SEZONE
NA DRUŠTVENOM KALENDARU BRITANIJE.
NIXSONOVI INTERVJUI OSTAJU
NAJUSPJEŠNIJI PROGRAM NJEGOVE KARIJERE.
RICHARD NIXSON JE OBJAVIO SVOJE MEMOARE OD 1000 STRANICA 1978.
ALI NIKADA NIJE IZBJEGAO KONTROVERZU.
PONOVNO JE PUTOVAO U KINU I RUSIJU,
ALI SAMO KAO PRIVATNO LICE.
NIJE SUDJELOVAO NA DRŽAVNIM FUNKCIJAMA
DO SMRTI OD MOŽDANOG UDARA 1994.